306 



dens Bygning. Naar en meget tynd Gjennemsnitsflade af 



Barken betragtes under en staerk Forsterrelse , viser der 



sig en stor Forskjel i Bygningen af den yderste Deel (Over- 



huden, Korken og den grenne Bark), og den inderste 



(Basten), idet bin udelukkende bestaaer af korte, runde 



eller kantede Celler, medens denne fornemmelig er sammen- 



sat af meget lange, tilspidsede, tykvaggede Geller, de saa- 



kaldte Bastceller eller Bastror (Fig. 6 c), som ere samlede 



i Bimdter, indbyrdes ad- Fjiy 6 



skilte ved Fortssettelser 



af Marvstraalerne. Bast- 



cellerne ere i Begyn- 



delsen tyndvaeggede og 



staae da i physiologisk 



Henseende naermest de 



korte Celler , da de 



ligesom disse indeholde 



Cellesaft og Stoffer, som 



benyttes afPlanten under 



dens Udvikling og Vaext; 



men efterhaanden op- 



naae deres Vaegge en 



betydelig Tykkelse (Fig. 6 d), idet der indvendig afsaette 



sig Lag (Fortykningslag), ofte gjennembrudte af Porekanaler, 



ganske ligesom i Vedcellerne; ligesom disse indeholde de 



da kun Luft og ere som dede for Planten. Bastcellerne 



have en maerkelig Seined, Boielighed og Styrke, hvorved 



de faae en overordentlig technisk Betydning ved deres 



Fig. 6 a Maelkekar af Euphorbia trigona; b samme af E. palu- 

 stris ; c en Deel af en Bastoelle af Hampplanten; cl Tversnit af samme 

 for at vise Fortykningslagene ; ee knogleformede Stivelsekorn i 

 saften af Euphorbia antiquorum. 



