317 



og det var sandsynligviis igjennem denne Kanal, at Kong 

 Harald Haardraade fra Norge gik med sin Flaade, da den 

 var indespaerret i Liimfjorden af Svend Estridsens. Saxo 

 beretter ogsaa om en Kanal paa den Tid, og Peder Syv 

 sieer, at Knud den Helliges Flaade laae i den vestlige 

 Side af Liimfjorden. Muligen bar der paa den Tid vaeret 

 en Havn, hvor Skibe fra Havet kunde tye til, og den 

 vilde da rimeligst have vaeret ved Harboere, som man 

 ogsaa mener skulde have sit Navn af det engelske Harbor 

 eller Harbour (en Havn). Senere skal man have lukket 

 Kanalen, hvad enten det saa er skeet af Frygt for Fjen- 

 der eller for Havet, og Lukningen skal vaere bevirket ved 

 nedsaenkede Skibe. 



Efter en Beretning fra det 17de Aarhundrede skal 

 Fiskeriet til Vestervig Kloster have indbragt to tusinde 

 Rigsdaler aarligt, men er nu 1769, siger Danske Atlas 

 af Pontoppidan, derimod intet at ligne, og Fangsten har 

 i mange Aar kun vaeret maadelig. Dette tilskrives Havets 

 Overskylling over Landtungen, hvorved Liimfjordens Vand 

 bliver salt og draeber Fiskene. Det samme beretter Arent 

 Berntsen, og ban fortaeller, at der ved et Indbrud i Liim- 

 fjorden blev draebt saamange Ferskvandsfisk , som laae 

 opdrevne paa Fjordbredderne , at de ikke kunde bortferes 

 paa nogle hundrede Vogne. Dette Gjennembrud er dog 

 ikke det samme, som Pontoppidan omtaler, men for- 

 modentlig et fra 1624, som omtrent har vaeret ligefor 

 Harboere, men som, uagtet det var temmelig betydeligt, 

 dog snart lukkede sig, uden at Regeringen behevede at 

 gjere noget dertil, hvilket ievrigt var paataenkt. Derimod 

 maa det Gjennembrud, som Pontoppidan omtaler, have 

 vaeret langt senere, eller ogsaa flere have fulgt efter hin- 

 anden, hvilket ievrigt ofte har fundet Sted, uden at noget 



