336 



man aldrig seer en Krage her i Egnen om Sommeren). 

 Fremdeles fmdes Sol sort en (Turdus merula), Snekokken 

 (Emberiza nivali?), undertiden i store Flokke, Sanglaerken 

 (Alauda arvensis), undertiden i temmelig Maengde for at s0ge 

 Klittagfr0 paa Daemningerne, ogAgerhens (Perdix cinerea), 

 tidligere ikke faae , men nu i Aftagende. Ternerne, Strand- 

 skaden og Prsestekraven laegge deres ^Eg paa den negne, 

 grusede Landtunge i en liden af dem selv dannet For- 

 dybning, uden nogensomhelst anden Redebygning. 



Efter den varme Sommer i 1846 traf jeg om Efteraa- 

 ret adskillige Vandregraeshopper (Gryllus migratorius). 

 F0r den Tid vare de ikke sete her, og de have heller ikke 

 vaeret at see i de sidste tre Aar. En temmelig streng Vinter 

 synes at have tilintetgjort dem. De fandtes kun i August, 

 September og de ferste Dage af October og, med en en- 

 kelt Undtagelse, kun paa Daemningerne ved Agger. 



Denne Skildring viser den s0rgelige Skjebne, som 

 Agger Sogn har undergaaet; der er neppe nogen Deel 

 af Danmark, der har lidt saa uafbrudte og voldsomme 

 Forandringer som denne lille Plet. Fra frugtbart Ager- 

 land med dertil hsrende Byer, en stor og udstrakt Eng- 

 straekning med fortrinligt naerende Graes langs Liimfjor- 

 dens stille Bredder og en beskyttende Klitraekke mod det 

 brusende Havs B01ger, er det forvandlet til en vid og 0de 

 Gruusslette naesten uden Ager og Eng, uden beskyttende 

 Klitter, kun med Halvdelen af dens Byer og uden Udsigt 

 til at turde haabe en bedre Fremtid. Men neppe have 

 Naturkraefterne heller paa noget Sted virket saa uafbrudt 

 og uhindrede for at fuldbyrde et saadant 0delaeggelsens 

 Vaerk. Stormen driver Havet over sine Bredder, og vildt 



