347 



er at maerke, at jo mere Spytkjertlerne irriteres af R0gen, 

 desmere saettes de i foreget Virksomhed, og det Skadelige 

 vil ligge deri, at man ved bestandigt at spytte saetter visse 

 lledskaber i forhoiet Activitet, hvilket kun kan skee paa 

 andre Organers Bekostning, en Omstaendighed , der virker 

 skadeligt tilbage paa det hele Legeme. Rigtignok bliver 

 altid saa meget af den afsondrede Vaedske tilbage, som 

 udfordres til Vaedningen af Munden og Svaelget, der under 

 Ragningen kunne faae en Fornemmelse af T0rhed, men 

 da denne Maengde ikke er tilstraekkelig til Fordeielsens 

 Befordring, virker denne Omstaendighed ikke gavnlig ind 

 paa det Hele. Et Gode og navnligt et vigtigt Code er det, 

 at derved den st0rste Deel af Giften fjernes og ikke op- 

 tages i Legemet, og sikkerligen opveier dette Gode den 

 Skade, som en for hyppig Spytning ved sin Tilbagevirkning 

 paa Organismen kan komme til at anrette. Herved tages 

 naturligviis, foruden hvad baade Styrken samt Maengden af 

 den consumerede Tobak angaaer, ogsaa Hensyn til Ved- 

 kommendes Individuality, thi et Menneske taaler mere 

 eller mindre end et andet; den Enes Sundhedstilstand 

 er i en bedre Forfatning end den Andens , og Nogle 

 kunne lettere vaennes til en saadan extraordinaer Nydelse 

 end Andre. Dog ansee vi det for afgjort, at i Alminde- 

 lighed er en vedvarende hyppig Nydelse , saa at sige en 

 uafladelig Regen fra Morgen til Aften, kun afbrudt af 

 korte Mellemrum, der tjene til Fedens Indtagelse, og til- 

 lige Anvendelse af en staerk Tobak, beregnet efter Giftenes 

 Procentmaengde, paa Grund af det ovenfor Fremsatte ab- 

 solut skadelig; et almindeligt Ildebefindende, slet Fordeielse, 

 Hjertebanken , alle mulige Fornemmelser i Hovedet have tidt 

 deres Rod i denne Uskik, som engang tidligere eller sildigere 

 haevner sig paa det legemlige Velbefindendes Bekostning. Det 



23* 



