348 



er udenfor al Tvivl , at der fmdes Individer, paa hvem To- 

 bakken ligesom nogle andre Gifte i passende Maengde paa 

 Grund af den lange Vane ikke laenger kan gj0re nogen Virk- 

 niim, men at ville undergrave sin Sundhed i den Tanke, at 

 man nok kan vaennes dertil, er i hoieste Grad uforsvarligt ; 

 kim en maadelig Brug deraf og af de lettere Tobaksorter 

 er for Den, der ikke uden den allerst0rste Vanskelighed 

 aldeles kan rive sig 10s fra Brugen af denne Plante, til- 

 raadelig; for Begynderne er det det Sikkreste ikke at 

 vaenne sit Legeme til at vaere et Vserksted for Giftenes Av- 

 ling og videre Omsaetning. Vi ville hertil knytte den Be- 

 maerkning, at den Tilbeielighed til Opkastning, ja stundom 

 denne selv, der tidt indtraeder hos vante Tobaksregere midt 

 i deres Nydelse, naar ingen anden Aarsag er tilstede, bar 

 en reen mechanisk Oprindelse og hidrorer fra den terre 

 R0gs Pirring paa Ganen og Syaelget, hvorved de samme 

 krampeagtige Bevaegelser opstaae, som naar man kildrer En 

 bag i Halsen med en Pennefjer eller deslige. 



En anden for Tobaksr0gen eiendommelig Indvirkning 

 er den paa Lungerne. Her er et Punkt, som vi i Saerdeles- 

 hed ville gj0re Enhver opmeerksom paa, da vi rnaae ansee 

 baade denne Virkemaade og selve Virkningen for hos 

 Mange at have en ganske overordentlig Betydning. Det 

 maa nemlig ansees for en uhyre stor Forskjel, om Tobaks- 

 r0gen nydes i fri Luft eller i et indesluttet Rum, hvor 

 Luften ikke idelig kan fornyes, men stedse, saalaenge R0g- 

 ningen fortsaettes og Isenge derefter, bliver opfyldt med 

 R0gen. At R0g i Almindelighed ikke kan indaandes uden 

 Fare for Vedkommende, er en bekjendt Sag, og det er 

 kun dels paa Grund af Moden, dels formedelst To- 

 bakkens mindre ubehagelige Lugt, at den fremfor nogen 

 anden R0g bar Privilegium paa at traenge ind i Folks 



