349 



Lunger. Hvilken Virkning Tobaksr0gen i et Vaerelse bar 

 paa den Uvante, der pludselig traeder ind fra en renere Luft, 

 kjender Enhver, bans Lunger irriteres, der opstaaer en 

 t0r-Hoste, F01else af Qvaelning og Haeshed. Man roaa 

 fristes til at troe , at det er en Omstaendighed , som de 

 Fleste aldeles oversee. Folk sige tidt: det gjer ingen Ting, 

 vi sluge og synke jo ikke R0gen; deri have de Ret, naar 

 de under Synkning forstaae Regens umiduelbare Ned- 

 gang i Maven, men at de dog ikke have saa fuldkommen 

 Ret, vil man indsee af det Foregaaende, thi om ikke Regen 

 umiddelbar kan synkes, saa kunne dog de afsatte giftige 

 Stoffer synkes med Spyttet. Hvad det imidlertid her 

 kommer meest an paa, det er, at disse Folk glemme, at 

 de befinde dem omgiven af en Atmosphaere, der foruden 

 den til Aandedraettets Vedligeholdelse og Blodets Forandring 

 aldeles uundvaerlige Livsluft, nemlig lit, indeholder heist 

 farlige Gifte, der udave en 0delaeggende Indflydelse paa 

 Lungerne som Aandedraettets Organer. Man betragte et 

 Vaerelse, hvori der stadig r0ges Tobak, samt de deri op- 

 stillede Sager ; Enhver veed vist , hvorledes saadanne 

 Meubler, Vaegge, Gardiner, B0ger o. s. v. see ud, hvor- 

 ledes de ere overtrukne med et sort, klaebrigt, St0v. 

 leg vil troe, at, omendskj0ndt Enhver bar sect saadant 

 f0r, ban maaskee dog ikke bar gjort sig selv det Spergs- 

 maal: Mon det dog ikke skulde vaere skadeligt for mig 

 at opholde mig i et saadant Rum, der stadig opfyldes 

 af det haeslige Stof, som successive , om end i smaa Por- 

 tioner , saa dog uafbrudt afsaettes rundt omkring og 

 danner hint sorte Betraek paa Loftet og Vaegene? Skulde 

 tilfaeldigviis Nogen vaere gaaet i Rette med sig selv, da 

 bar maaskee ban eller en Anden, hvem ban bar med- 

 delt sine Tanker, svaret: Det gj0r ingen Ting, man hosier 



