355 



lysbrydende, saaledes som de maatte gjwe del, dersom 

 de vare Luftmasser. I hvilken Form StofTet findes fordelt 

 i dem, er os derfor en fuldstaendig Gaade. Komettaagen 

 er imidlertid meget foranderlig i Henseende til sin Ster- 

 relse, navnlig aftager den, jo naermere Kometen kommer 

 til Solen, uden at man er island til at angive Grunden 

 dertil. Og ikke blot Sterrelsen, men ogsaa Formen er 

 underkastet betydelige Forandringer, saaledes bom det isaer 

 viste sig ved den ovenfor omtalte halleyske Komet. Den 

 15de October 1835 saa Arago i Paris i Taagemassen to 

 staBrkt lysende Linier, der begraendsede et Udsnit af den 

 runde Masse; den naeste Aften vare disse forsvtmdne, me- 

 dens to andre af lignende Beskaffenhed vare fremkomne 

 paa et andet Sted. Disse bleve staaende langere Tid, 

 deres Glands tiltog, og de antoge en krum Form, medens 

 tre andre lignende Linier efterhaanden dannede sig. Men 

 hvad det var for Forhold, der bevirkede disse underlige 

 Phaenomener, vide vi aldeles ikke. 



Den maerkeligste Formforandring, man bar set ved 

 nogen Komet, og overhovedet en af de maerkeligste Verdens- 

 begivenheder, indtraf imidlertid ved Gambarts (Bielas) tele- 

 skopiske Komet i Slutningen af 1845, idet Kometen delte sig 

 i to mindre Kometer, der senere have fulgt hverandre, skjendt 

 med bestandig voxende Afstand, og atter bleve iagttagne 1852. 

 Om en saadan Deling af en Komet bar man vel aeldre Be- 

 retninger, men Muligheden var dog underkastet Tvivl, der nu 

 fuldkommen ere haevede. Atter her er det os en uoplest Gaade, 

 hvilke de Krafter ere, der have bevirket Delingen, men 

 selve Kjendsgjerningen er hejst maerkelig saavel i og for 

 sig, som fordi den synes at give en antagelig Forklaring 

 af den Vrimmel af Smaaplaneter, hvis Baner paa den 



