415 



bagefter; og c) naar man taler og derved frembringer 

 Lyden af de forskjellige Bogstaver uden at kjende De- 

 taillen af denne Operation (ligeledes ved at synge, 

 balancere, svomme o. 8. v.). Ved alle saadanne Tilfaelde, 

 hvor Villien ikke er med ved de Bevaegelser, ved hvilke 

 Gjerningen udf0res, burde Benaevnelsen "Handling" egent- 

 ligt aldeles ikke bruges. Naar man alligevel, efter min 

 Mening feilagtigt, omtaler dem som Producter af et In- 

 stinkt, troer jeg, at man bar ladet sig vildlede ved den 

 jievnlige Anvendelse af tdtrykket at handle instinkt- 

 maessig (eller mechanisk) ved mange Leiligheder, hvor 

 disse Ord aabenbart kun bruges i eri figurlig Betydning, 

 hvilket da ogsaa paa en vis Maade indr0mmes ved just at 

 bruge Formen instinktmaessigt, o: saaledes som 

 om del skete ved et Instinkts Kraft. Ved at agte herpaa 

 vil man let overtyde sig om, at der er nogen Overdri- 

 velse i Hr. Hoists Ord (Side 46), at ethvert Menneske 

 tusinde og atter tusinde Gange har ladet sig lede af In- 

 stinktet. Jeg for min Part anseer det for meget tvivl- 

 somt, om de fleste Mennesker have ladet sig lede af In- 

 stinktet ved nogen anden Leilighed, end ved at laere-at 

 patte og spise. I0vrigt tilkommer det Physiologien og 

 Psychologien, saa godt de kunne, at forklare de her om- 

 talte uvilkaarlige Bevregelser, der ikke vedkomme os videre 

 i denne Undersegelse. 



Derimod have vi her at tale om de vilkaarlige 

 Handlinger, som ere tvende Slags: de fornuftmaes- 

 sige, intellectuelle , motiverede Handlinger, hvor Subjectet 

 veed hvorfor det vil, o:hvad det egentligt vil, kjender 

 sin Handlings Gj ens tan d eller Formaal; og de instinc- 

 tive, saakaldte instinktmaessige , Handlinger, hvor Sub- 

 jectet rigtignok vil, vel ogsaa veed, at det vil, men ikke 



