416 



veed, hvorfor del vil, o: hvad del egentligt vil, hvad 

 enten del saa ikke kjender Handlingens egentlige Hen- 

 sigt, eller ikke veed, hvorfor del just vselger dette Middel 

 til dennes Opnaaelse, men kun veed, at det vil Hand- 

 ling en selv, naiagtigt taget, kun den Bevaigelse, hvor- 

 ved Handlingen udfores. 



Eller med andre Ord og kortere: Beva3gelser uden 

 Yillie ere i det heieste Gjerninger. Bevaegelser med 

 Villie ere Handlinger, og foretages disse (vilkaarlige) 

 Handlinger for Virkningens Skyld, da vil og handler 

 Subjectet efter Overla?g (consilium); er det derimod for 

 Bevaegelsens Skyld, under Forudsaetning af at en pas- 

 sende Virkning opnaaes derved uden Subjectets Vidende, 

 om end ikke just imod dets Yillie, da vil og handler det 

 efter Instinkt. 



Sammenligne vi nu, med Hensyn til disse Handlin- 

 gens Arter, det menneskelige Liv med det dyriske, saa 

 ville vi vel komme til den Antagelse, at de uvilkaarlige 

 Handlinger, saavidt vi kunne vide Besked derom, findes 

 i nogenlunde lige Maal paa begge Sider. Anderledes for- 

 holder det sig med de to Arter af de vilkaarlige Hand- 

 linger. Vi forudsaette her som givet, at i det normale 

 Liv paa alle Trin er der kun een Grundfalelse : at have 

 det godt (eller ondt), og kun een Grunddrift : at faae 

 det godt (ikke ondt). 



Den vilkaarlige Handling motiveres i det normale 

 menneskelige Liv ved to sammentraedende Momenter, som 

 ere 1) Handlingens Efficacitet o: dens Brugbarhed 

 til at frembringe eller afvaerge en vis Gjenstand eller Til- 

 stand, og 2) Gjenstandens Qualitet o: dens Forhold 

 til Subjectets Felelse. 



