87 



''Nu var min gladaste lid," sa skrifver ban sjclf i sina cf- 

 tcrlemnadc antcckningar, "jag var sokt och gerna scdd af 

 alia, fann bifall for allt hvad jag gjorde, skref verser och 

 prcdikningar med stigandc framgarig, mottc vanncr hvarjag 

 kom och sag framtidcn i det ljusastc pcrspcctiv. Sedan 

 kom lyckans tid -- och gladjens var for b i" Lyckan skyn- 

 dade ocksa i sanning med bans bcfordringar. Han blef 1809 

 Slotts-pastor vid Carlberg, Tbeologie Lektor vid Krigs-Aka- 

 demien samt Kyrkoherde i Solna och Ulriksdahl; samnia 

 Sr Theologie Doktor; ar 1810 En af de Aderton i Svenska 

 Akademicn; 1811 H. K. H. Hertigcn af Sodcrmanlands La- 

 rare i Theologie och Litteratur, samt Fullma'ktig i R. St. 

 Riksgaldskontor; 1812 Kyrkoherde i Adolf Fredriks Forsam- 

 ling och Fullma'ktig i Banken. 1815 Riksdagsman och Le- 

 damot af Kongl. Nordstjerne-orden ; 1817 Domprost i We- 

 sterSs^ 1818 Pastor Primarius och Kyrkoherde i Storkyrko- 

 Forsamlingen efter erhallen na'ra enhallig kallelse^ hyarefter 

 kommer, att ban Sr 1824 utnamndes till Ordens-biskop 

 och Kommendor af Kongl. Nordstjerne-orden, samt a r 1830 

 till Konungens Ofver-hofpredikant. 



Tidigt hade Wallins utmarkta lyriska skaldeformaga 

 blifvit anva'nd pa den andliga sangen. Under sin fo'rsta 

 presterliga embetstid utgaf ban, dels i forening med Cho- 

 rseus och Franzen, dels ensam strddda baften af omarbetade 

 eller nya psalmer. Ju mera ban harmed sysselsatte sig ? 

 desto angenamare blef honom arbetet, desto klarare insag 



