73 



October. 



1. "Genom stillhet och 

 hopp blifven J starke," Es. 

 30: 15. 



Gud gor min sjal stilla! 

 Gif mig orubblig fortrostan pa 

 Dig! Da skall intet boja mig. 



2. "Men J viljen icke." 

 Es. 30: 15. 



Icke fortrosta, icke vara ta- 

 lige, icke vara lydige. Icke du 

 heller, min sjal? 



3. "Han skall varda dig 

 nadelig, nar du ropar." Es. 

 30: 19. 



Ropar, ifrigt efterlangtarhans 

 hjelp ofverlemnar dig belt 

 och ballet at honom , tvifla 

 icke! 



K 4. "Delta ar vagen; gar 

 honom, och eljest hvarken 

 pa hogra handena, eller pa 

 den venstra!" Es. 30: 21. 



Den odmjuka sjelfforsakel- 

 sens, hangifvenhetens till Her- 

 ran, lifvets i Honom smala, 

 branta va'g! 



5. "Da skola de blindas 



ogon upplatna varda." Es, 

 35: 5. 



De blinda se, de lama g&, 



de dofva bora och 



for de fattiga skall Evange- 

 lium varda predikadt. Har det 

 icke skett alltsa? 



6. "Bereder Herranom 

 vag!" Es. 40: 3. 



I edra hjertan, att ban der- 

 uti kan bo. 



7. "En rost sager: pre- 

 dika! Och han sade: Hvad 

 skall jag predika? Alltkott 

 ar ho, och all dess godhet 

 ar sasom ett blomster pa 

 marken." Es. 40: 6. 



Alia artusendens predikan: 

 verlden forgar med dess lusta. 



8. "Men var Guds Ord 

 blifver evinnerliga." Es. 

 40: 8. 



Andans predikan till anden, 

 afven till din anda. 



9. " Du skall vara min 

 tjenare , 9> Es. 41: 9. 



Afven till dig utgor delta 



