Du intog, fast med dygder, 

 Och yann men ka'rlek blott, 

 Och hjcrtan af dess bygder 

 I hyllningsgiird Du fatt. 



Ja! redan som Furstinna 

 Do arad ar och stor, 

 Men stdrst likval som qvinna , 

 Och arad mest som mor. 

 Se der Ditt \aldes styrka, 

 Din tjuskrafts hemlighet, 

 Ty heldst vill menskan dyrka, 

 godas majestat. 



K. K~g. 



