131 



"Ja, det ar endast fo'r att slippa 

 "Den stygga saxens gnall. 

 "Om pappa slutar upp att klippa, 

 "Sit ar jag g^nast snail. 



Nej, Henrik ; jag ej ackorderar. 

 Du vet, jag tal ej skamt. 

 Hvad mellan far och son passerar, 

 Ar verkligt och besta'mdt. 



En fri och ren och oppen panna 

 BOr hvarje menska ha^ 

 Som bild utaf det ra'tta, sanna, 

 Det goda, redliga. 



Hvi grinar du och hufve't va'nder? 

 Min sax ar ingen dolk. 

 Du slipper ej ur mina ha'nder, 

 Forr'n du ser ut som folk. 



