143 



Se, modern kommer ifran narmsta lund, 

 Sa langtansfull, med grona blad i mimd; 

 Sc hur hon, trdstlos, "omkring tja'det svingar, 

 Och jemrar sig och slar med siria -vingar. 

 du, som storde hennes modersfrojd, 

 Hur kan du vara lycklig och fornojd? 



Wilhefomna. 



