Modern och Barnet. 



1 en ljuflig inorgonsluinmcr 

 Ligger an den unga modern, 

 Medan spada dottern vaknar 

 Och, lik varens glada larka, 

 Jublar St den nya dagen. 

 Lcendet pa moderns lappar 

 Vittnar skont om ljufva dromrnar, 

 Oin en andeverld, som gastfritt 

 Oppnat sina silfverportar ? 

 Smyckade af guld och perlor; 

 Om en verld af morgonrodnad, 

 Solljus, fja'rilar och blommor, 

 Dufvors smek i myrtenlundar 

 Och kaskaders friska perlregn 

 Mellan glodandc oranger. 

 Snart dock denna ljusverld flyter i 

 Bort pa drommens ethervagor, 

 Och en annan, icke mindre 

 Ljuf, den unga qvinnan tjusar. 

 Nu hon drommer, att i skotet 

 Af en lofeal, konstigt flatad ^^3 l 

 Utaf doftande syrener, 

 Kaprifolium och murgron, 

 Hon i stilla tjusning sitter 

 Jemte honom, hennes make, 

 Hennes alskling, hennes afgud, 

 Som for fyra somrar sedan 

 Mottog hennes ed vid Hymens 



