178 # ) o ( * 



pherii finiftri bordf vara lika fpande, fom 

 dock ej fa forh61t fig* 



Den sndra akornman ater, fom jag an- 

 fer val fa farlig, torde ock behoft mera tid 

 innan doden darpa fdjgt , ehuru laker den 

 ock kunnat vara, famt fordrat tid innan in- 

 flammation kunnat ga til Gangr&n. Ingen 

 ruptura Uteri eiler vdlcae fants: ingen Hae- 

 morrhagia och placenta fafthttande. 



JAN AWDERSSON f.orilar at (ortiga alia 

 m6jeligen tilitotra omftand'igheter, utom at 

 efter bans foregifvande, ANNA varit ia fall, 

 at urin gadt ifran henne i ftugan: at hon dar- 

 efter ftalt lig lutad fra.roat, mot en ftolpfang, 

 famt darifran fallit pa rygg med hufvTJdet 

 mot den kulriga tiljan pa golfvet, hvarvid 

 det inkafi bor mota, at da hade naturligt vis 

 ftoten tagit mot os occipitis: faret hade ock 

 ej kunnat blifva fa djupt och af den befkaf- 

 fenhet, halft han berattade at ANNA haft mos- 

 fa och kJade pa hufvudet. Pa tiljan markes 

 hvarken fpikhufvud eller nagon utftaende 

 qvift. JAN iatts ock ej veta det ringafte, 

 huru hon kunnat fa den ftora Contufion: 

 De'fs Syfter fom tvattat up Liket , formenar 

 den hafva kommit fran det , at vanftra ar- 

 men och handen lag pa den fidan, hvilket 

 later lika orimligt fom det forra JAN forkla- 

 rade. Naft forut hade ANNA varit i 'fahu* 

 fet och fordradt kreaturenj hade blanads- 

 (kadan Ikedt dar 5 fa hade hen iakert ej un- 

 der- 



