11 



En morgonrodnad sken pa Skandiens kullar, 

 I sang och forskning Attisk klarhet lag; 

 Och liiYet rordes likt en flod, som rullar 

 Bland blommor ban. med stjernor i sin vag. 

 Men i dess djup lag Vettenskapen sluten, 

 En klarogd perla, nyss ur musslan bruten. 



Som omen osedd fran sin klyfta svingar, 

 Men marks, nar vingen ban i dagen spant, 

 Sa Scbeeles namu flog ut pa Ryktets vingar, 

 Af Sverge ej, forr'n af Europa kandt. 

 I skuggan gomd den frejdade man finner, 

 Der blygt bans snille vid retorten brinner. 



Med skarpa blickar Klin gens tjerna spanar 

 Kalkylens gata, loser dess myster, 

 Da Chapman dockan ocb de fasten danar, 

 Som buro askorna till Hoglands skar. 

 Melanderbjelm, med tuben for sift oga, 

 Planetens ringdans forskar i det hoga. 



Men med en krans af liljor kring sin spira, 

 En lagrad Gustaf uti Floras land^ 

 Linne gar fram att nya fester fira, 

 Der dalens lockar ordnats af bans band. 

 Naturens bok, den skiftande, ban tyder: 

 En bokstaf blir hvar ros, som benne pryder. 



Da gick, der, lik en saga ibland fjallen, 

 Lattsofda Vettern slumrar i sin sal 

 Ocb Omberg kastar uti sommarqvallen 

 Milslanga skuggor ofver slatt ocb dal, - 

 En genius fram med annu bundna vingar. 

 Nar banden lossas, ban mot solen svingar. 



