155 



Dodsruiior. 



Det finnes ett rum der soviet af dagens strider icke 

 storer den eviga tystnaden, der jordens valdigaste kam- 

 par stracka vapen for en besegrare, mot hvilken allt motstand 

 ar forgiifves, -- ett rum dit afundens pilar ej na, vid hvars 

 troskel sjelfva lattsinnigheten blir eftertanksam och antago- 

 nisinen gjuter tarar. Detta rum ar de dodas boningar. 



Jacob August yon llartmansdorff, 



fodd 179^, borjar serien af de 

 landsman, som nedstigit dit, se- 

 dan vi forlidet ar tillsloto de ha- 

 dangangnes grifthvalf. Det var 

 en man, lugn, nara nog kail, af 

 sallsynt moralisk kraft, outtrottlig 

 i 'verksamhet, okuflig i menings- 

 fejderna, hallsstarrig i asigter, 

 omutlig i deras forfaktande, lika 

 regelbunden, snorrat och torr i 

 tankegang och konklusioner som 

 handlings- och lefnadssatt. Ingen 

 poetisk flagt, ingen gnista af fantasi, ingen blixt af snille i 

 hans framstallningar: enfbrmiga, klara och logiska, floto de 

 fran bans liippar eller ur hans penria med ett sammanhang 

 och i sa fullandade perioder, att de utan forandring voro 

 {'itllmogria fur pressen i det ogonblick de uttalades eller ut- 



J. A. v. Haitmansdoiff. 



