113 



ders lagande inbillningskraft. Senare egnade sig skolgossen i 

 Klara at det dramatiska gebitet. Han forfattade hela pje- 

 ser, med svenska historiens hjeltar till hufvudpersoner, och 

 dessa pjeser spelades af honom sjelf, bans syskon ocb nagra 

 kamrater i davarande kansliradets (fadrens) 1ms, till dennes 

 bade gladje och fdrvanirig. Slagt och vanner appladerade 

 de unga skadespelarne och tidigt insop Karl Kullberg sa- 

 lunda den karlek till vittra idrotter, som sedermera aldrig 

 ofvergaf honora. 



Ar 1831 vann den adertonarige ynglingen Svenska 

 Akademiens pris for skaldestycket Leopold. Detta var pa 

 den tiden en stor utmiirkelse och torde icke litet hafva bidra- 

 git till den ara, som vederfors honom, da ban aret derpa 

 utvaldes till minnestalare vid Gustaf Adolphsfesteii i Kalmar. 



Tva ar efter denna minnesfest finna vi signaturen 

 K. K g pa etfr par historiska noveller, af hvilka den ena, 

 kallad: "Maximilian, ellcr en sammansvarjmng under ko- 

 nung Erik den fjortondes regering" , synnerligen tilldrog 

 sig den da lasande allmauhetens uppmarksamhet och bifall. 

 Handelsen ar forlagd till Gripsholm. Det ar i dess salar, 

 under Johans fangenskap, som Karin Mansdotters forskjutne 

 alskare jemte atskilliga andra af Eriks fiender stampla mot 

 den olycklige konungens lif och krona. Men Maximilian ar 

 en adlare natur an de ofrige. Hamnden kan icke fa fullt 

 insteg i hans brost. Han hejdar sig vid branten af afgrun- 

 den och stupar leende och nojd for den konung, som ban 

 velat krossa. I teckningen af denna adla, hangifna, mot 

 onda makter kampande sjal, visade Karl Kullberg redan ti- 

 digt hvad ban en gang skulle forma som karakters-malare. 

 Handlingen utvecklar sig enkelt och naturligt, och den for- 

 namsta forebraelse, som kan riktas mot arbetet, ar dcnsam- 

 ma, som med skal kan uttalas mot bvarje ung nyborjare pa 

 det historiskt-romantiska omradet. Att der roja sig brister 

 i skildringen af tiden och de lokala forhallandena ar ju belt 



