108 



Af alteration, af forskrackelse hvad sager du? 



Jo, ded a' en sag ded; nar kamreren hangde saj 

 pa en spig. 



Min far! Har ban tagit lifvet af sig? 



Ja, ded a' en sag ded. 



Men hvarfore? Han hade ju ingenting att sorja 6fveiy> 

 atertog sonen, sedan ban nagpt sansat sig. 



Inget att sorja over? Ah, ded va liasom af beskjam- 

 melse. 



Af blygsel! min hederlige far! 



Ja, ded a' en sag ded, riar marasell, berrens syster, 

 rymde bort raed Par stalldrangen. 



Eymde min syster ? 



Ja, ded a' en sag ded; for si Par blef varfvader till 

 Tulleriet i Kreschansta a sa for bon ma. 



Nu visste kamrerens son allt. Egendoraen hade brun- 

 nitj fadren ocb modreii voro doda, system hade rymt, ha- 

 starne hade stupat, de tama korparne, bans barndoms noje, 

 voro doda allt var borta, och anda maste ban tacka 

 Marten, som raeddelat honom nybeterna dropptals. 



Marten handlade omedvetet, som sa kallade 6mma van- 

 ner handla med foresats. I stallet for att gifva en 

 olyeklig underrattelse pa en gang: en hel matsked och der- 

 med slut -- fordela de den bittra sanningen i droppar 

 af endast skonsamhet. 



