100 



Magnus Huss. 



Niir en gang historien om svenska medicinen under medio 

 af detta arhundradet skrifves, sa skall i den blifvande skil- 

 dringen M. Huss intaga ett utmarkt rum. Han skall fa en 

 upphojd plals der, icke blott for antalet, omfanget och vig- 

 teu af de vetenskapliga skrifter som utgatt fran bans band, 

 huru betydande de an aro, utan afven och annu mera till 

 folje af den verksamhet ban sftsom larare utvecklat och for 

 den riktning bela det medicinska studium fatt i vart land, 

 fornamligast genom bonom. 



Fore honom var medicinen bos oss en rent spekulatif 

 vetenskap, hvaruti de theorier, som lato bora sig pa den 

 stora kontinentala tummelplatsen, funno ett mer eller mindre 

 troget genljud. Enskilda lysande undantag gafvos dock, 

 bvilka mera lyssnade till naturens enkla rost an till det for- 

 villande theoretiska skranet; men nppfostrade mest i skolan, 

 foga i lifvet, eller atminstone alltfor mycket intvingande lif- 

 vets vexlaude former i skolans stela, pa forband uppgjorda 

 systemer, fingo deras laror bade farg och form af de filo- 

 sofiska larobyggnaderna, om ock deras hnndlhigar ofta buro 

 inom sig bevi?en pa natur-iakttagelse. Den undervisning de 

 gafvo var hufvudsakligen en framstallning af spekulationer 

 ofver sjukdom och lakekonst, mera an ofver sjuka menni- 

 skor och dessas bebandling; det var sjukdomens ide, dess 

 abstrakta vasende, de togo till foremal for sina betraktelser ; 

 bogst sallan forde de larjungen till sjuksangen, faltet for 

 bans blifvande verksamhet. Medicinen var filosoferande, icke 

 naturvetenskaplig. 



Det var Huss, som i detta forballande gjorde en ge- 

 nomgripande forandring. Sasom adjunkt vid Carolinska me- 

 dico-kirurgiska Institutet i Stockholm gjorde ban aren!837 

 38 en utrikes vetenskaplig resa. En tid efter bans ater- 

 korast till faderneslandet beslot Lazaretts-direktionen (den 30 



