orgeln sammanstallda kyrkbankarne, och aro stundom sa tal- 

 rika, att de upptaga alia sittplatserna. Kl. 10, nar ofver- 

 lakaren trader in i salen, atfoljd af sin underlakare, uppstar 

 der en allman sensation. Hur manga platser finnas lediga? 



Fem qvinnoplatser, 8 mansplatser, svarar den tillfragade 

 vaktmastaren, och ronden kring salen borjas. Du har 

 ondt i brostet? Ja. Har du hostat blod? Ja, 

 flera ganger. Ett stethoskop! Paus. Ofverlakaren 

 hor pa den sjukas brost. (Afsides till underlakaren): Lung- 

 sot ined stora kaverner, stackare! Hon har betyg att hon 

 ar utfattig, utan hem. Yi fa val taga in henne; vi kunna 

 val gora henne battre annu eri gang.w Hur lange har 

 du varit sjuk? Sex dagar. (Kanner pa pulsen.) 

 Eack ut tungan! Nervfeber; Ifigges pa kliniken. 

 (Ett betyg visas.) Jasa, har din man delirium nu igen? 

 For hit houora! lagges i n:o 53! Hvad gar at den 

 flickan?)) Jag har sa grufligt ondt under brostet och 

 sa'n rjslig vark i hela kroppen. Jnsa; har du krakts 

 blod? Nej, men surt vatten. Cardialgi! Vi kunna 

 icke taga in dig; men du skall fa hjelp anda; vill doktorn 

 skrifva at henne och har folja nagra latinska ter- 

 mer, ordres till underlakaren. Hvad fattas den karlen? 



Jag har skadat rain arm ; jag har visst brutit den. 

 Vanta till kl. 12, da komma doktorerna for utvartes akom- 

 mor. Sa der gar det hela raden om, fort men bestamdt. 

 Vid dessa mottagningar finner man hvad vanan att se sjuka 

 gor till lattnad af uppfattningen om de sjukdomar, hvaraf 

 sjuka lida, ty oftast behofvas blott ett par fragor, stundom 

 blott en blick for att bestamma sjukdomen, ja till och med 

 forutsaga kurens utgang. 



Kl. \2 samma seen, men med ofverkirurgen sfisom di- 

 rigent. Dessutom ar vid den tiden tva dagar i veckan poli- 

 klinik, d. v. s. att dessa dagar utvartes och ogonsjuka, 

 hvilka icke kunna, vilja eller behofva intagas pa lazarettet, 



