89 



raddade lif, hviska om barmhertigliet i stor skala, om tala- 

 mod och ihardigt arbete i mensklighetens tjenst, om snillets 

 triumfer afven i striden med doden. 



Huru bekant an det yttre ar oss alia, sa finnes dock 

 mycket derinom obekant, hvilket ar val vardt att kannas. 

 Latom oss, fastan friska, tillbringa en dag derinne och se 

 huru der tillgar, hora nagot om den stora sjukvardsanstal- 

 tens dagliga tilldragelser, om dess inre anordningar, m. m. 



Vi aro bittida ute, klockan ar blott fern, och vi skulle 

 icke slippa in, om vi ej vore i sallskap med en af laza- 

 rettets lakare, som aterkommer fran ett sjukbesok i staden. 

 Allt ar annu tyst och morkt. Nej, uppe pa operationssalen 

 skimrar matt ett ljus. Sent i natt bultade det pa lazaretts- 

 porten; en karl, buren pa en sangbotten, vantade derutan- 

 fore; det magiska ordet ))olyckshandelse formadde den eljest 

 vid denna tid motstrafviga portvakten att oppna stora por- 

 ten, vackte vaktmastare, skoterskor och lakare. Det var ett 

 betiinkligt fall; underkirurg och amanuens ansago operation 

 bora goras genast och skickade bud pa ofverkirurgen, under 

 det att instrumenter och bandager framtogos och iordning- 

 lades. Ofverkirurgen hade, trptt af sitt dagsarbete, nyss 

 gatt till hvila; men hvila far lakaren ej taga den tid han 

 vill, den maste han stjala sig till. Inom kort var derfore 

 den kallade uppe pa lazarettet, amputerade det skadade be- 

 net, forband de blodande karlen; men pa djupet sprutade 

 dock annu en liten oatkomlig pulsader sin varma purpur- 

 strom. Blodstillande medel inlades i saret, och den jour- 

 hafvande lakaren sattes att vafea hos den skadade, ty han 

 fordrade standig och palitlig tillsyn. Det ar derfore ljuset skim- 

 rar deruppej'vid dess sken gar den unge lakaren och efter- 

 ser saret, trostar den lidande och forer alltemellanat vin och 

 vatten till bans torra feberheta lappar. De langta begge 

 efter dagern; den sjuke onskar ombyte, och det morka stora 

 Svea 1858. 6 



