69 



engel; han glomde att forbanna dera, som tagit de djupaste 

 spadtagen; han glomde sin egen loraktliga svaghet, sitt usla 

 lattsinne. 



Framat kamrater, rot han i vildt 6'fvermod, i det han 

 holl pa att med sin foljeslagare som slagtrad skuffa omkull 

 hela den spejande gruppen. Inte passar det oss att egria 

 var hyll-ning at madonnan med barnet; nej, framat till 

 Sibyllan ! 



Med tillhjelp af de blossande cigarrerna sasom facklor 

 letade man sig vag uppfor de trenne morka trapporna, som 

 ledde till Sibyllans tempel. 



Ljus, ljus! ropade Uno med en rost, som tycktes van 

 vid lydnad pa detta hemlighetsfulla stalle. Ljus! har kom- 

 ma vandrande riddare! Upp, prestinnor! tagen pa er edra 

 mest tjusande smalojen och hallen champagnen i ordning. 

 Ni ha val nagot qvar af laddningen jag sande er i gar? 



Tvenne dorrar oppnades nastan samtidigt och de van- 

 drande riddarue mottogos af tvenne unga qvinnor i dragter 

 sa latta som vara darners modernaste balkostymer. 



God afton Sancta Eosalia! God afton tjusande Adal- 

 gisa ! 



Sancta Eosalia tycktes vara en qvinna om tjugu ar, 

 utan andra behag an ett niipet ansigte och en vacker figur. 

 Adalgisa, deremot var en blandande skonhet, men livilkens 

 aderton ar man icke igenkande pa deras foljeslagare, oskulcl 

 och blyghet. Hon kastade en triumferande blick pa Eolf, 

 hennes unge och okande beundrare, och bad med ett leende 



