66 



Na, Rafael, din Fornarina ar qvar i la bella Italia ? 

 fragade baron Uno. 



Fraga snarare efter bans Fornarinor,v> infoll ryttma- 

 stareri; ty i bref fran en landsman bar jag- hort Rolf be- 

 skrifvas som en akta Don Juan och alia unga Romarinriors 

 bjertan klappade for il Suedese bello. 



Men svara ni forst pa min fraga, afbrot Rolf undvi- 

 kande. Hur ar det med gubben Elgensvard? 



Jag bar ju redan skrifvit till dig om den saken, gen- 

 tog Uno. 



wGubben ar ruinerad och existerar numera bara pa ater- 

 stoden af dotterns modenie ocb pa den donation, hon fatt 

 af salig kammarradet. De bo tillsammans, och den haftige, 

 eldfangde gubben tycks numera vara spakaste barnet i hen- 

 nes skola. Sedan ban sasom man pastar, for att hopa 

 alia fel och laster pa dig -- i sorgen ofver ditt sa kallade 

 lattsinne och din otacksamhet, kastat sig in i ett riktigt 

 spekulationsraseri, blef ban slutligen medlem af ett ameri- 

 kanskt bolag for blygrufvor i i - - vete fan Meso- 

 potamien tror jag. Afventyrarne narrade honom af med hela 

 bans egen formogenhet och en stor del af dotterns, och nu 

 mera lefver den stclte brukspatronen, som skrot af att kunna 

 tillfredsstalla alia sina galna nycker, Jikt ett nadehjon i dot- 

 terns bus. Iiigrid ser strang och hogtidlig ut som en qva- 

 kerska, 'men lar ha mycket fortroende som lararinna. Nej, 

 kara Rolf, gratulera du dig till att vara qvitt den der for- 

 bindelsen. Hade skolmarnsellen fatt makt med dig, sa hade 

 du slutat din artistbana med att gora teckningar till bibli- 

 ska historien och copiera broderimonster pa fonsterrutorna. 

 Men nog med det kapitlet. Hyrkuskar! koren fram! 

 Anderson! tag reda pa herr Findlings reseelGfekter, ban bor 

 hos mig. -- Till Hasselbacken! Men kor oss kungligt, jag 

 vill aka fort som Gustaf den tredje. 



