veta blott att hon foljande afton valsade pa MabiJle med 

 Rolfs pariservan, den prisbelonte artisten. 



Brukspatron Mat bias kunde icke langre trifvas pa Rod- 

 valla efter sin brors dod. Hvarenda plats i trakten fram- 

 kallade minnet af den bittra forlusten. Bruket saldes, och 

 Mathias, som behofde forstro sin sorjande sjal, kastade sig, 

 likt en fortviflad spelare, pa en gang in i affarslifvet. Lyc- 

 kan gynnade honom i borjan och ban vann en betydlig surama 

 pa en storre egendomshandel. Forgafves vagade dock Ingrid 

 sig fram med en och annan varning. Fadrens slumrande 

 misstanksamhet retades slutligen, och han fragade en dag 

 med omild stamma, om Ingrid fruktade for sitt modernearf. 

 Han ville da placera det sa att dottrens och hans egen 

 formogerihet skulle vara skiljda till sang och sate. Ingrid 

 bad honom under smekningar att icke missforsta henne, och 

 lofvade att aid rig mera blanda sig i affarsfragorna. For sin 

 egen del var hon emellertid fast besluten att sasom fore- 

 standerska ofvertaga en ansedd laroanstalt for unga flickor i 

 Stockholm, ty hon trangtade efter sjelfstandighet och en 

 verksamhet efter hennes sinne. Efter mangfaldiga och 

 ganska harda strider med sin far lyckades hon dock sma- 

 ningom besegra alia hans svarigheter, och far och dotter 

 bosatte sig salunda i Stockholm i hvar sin vaning men med 

 gemensamt hushall. 



Du blir gammal i fortid, ingen skall tro en skolmam- 

 sell vara blott pa sitt adertonde ar. Man ska anse dig som 

 tjuguatta, och alia friare skola sky dig som pesten, puttride 

 brukspatronen. 



Jag tanker aldrig gifta mig, hviskade Ingrid mildt. 

 Jag vill lefva blott for min far och for de manga snia, 



