54 



skapat. I stallet for att i rairia aftonboner bedja himlen 

 om en salig hadanfard, sasom det anstar en man af mina 

 ar, bar jag ofta ertappat mina lappar i sprang med tankar- 

 nas arender och jag liar bedt om ungdom. balsa ocb om 

 mina flydda fern ocb tjugu ar. 



Var berre, som vet hvad som ar oss bast och nyttigast, 

 bar emellertid gifvit mig en hackhosta, som, likt urets knapp- 

 ningar, sager mig hvad tiden lider. Var lugn min flicka, 

 jag tanker inte fria till dig, jag vill inte ha dig, jag vill 

 bara alska dig till min sista lifspust ocb be dig om en liten 

 vra i dina minnens skraprum. Se bar nu min gafva, var 

 radd om detta lilla paket, det kan komma dig till nytta en 

 gang, och du behofver det inte forran efter min dod. Ser 

 du, Ingrid, enligt vara foraldrars testamente, ofvergar hela 

 min formb'genhet till Mathias, om jag dor ogift. Jag bar 

 derfore sparat lite hvarje ar for att af mina rantor kunna 

 samla dig ett kapital, som betryggar din framtid, i handelse 

 olyckan skulle hemsoka din far. Jag fruktar allt af bans 

 oroliga lynne, ban kan inte skota pengar, och nar jag dor 

 bar bans bushallsvngn mistat sin stamsko i utforsbackarna. 

 Denna min lilla gafva till dig, ett depositionsbevis, som be- 

 tryggar ditt kapital och forskaffar dig en saker arsranta, lat 

 den bli en hemlighet mellan dig och mig, det ar allt hvad 

 jag begar, och da man pa min doda mull skall tissla om 

 min snalhet, sa vet anda du hvart mina pengar tagit vagen. 



Och nu, flicka, kan du ge mig en kyss, den forsta och 

 den sista jag begar som din alskare. Du skail val gora 

 nagot for femti tusen Riksdaler. 



Ingrid kastade sina armar om farbrodrens hals, och 

 kysste honom sa som bon ifran sin barndom varit van att 

 gora det. En karlek, sa ren, sa upphqjd, sa full af forsa- 

 kelse, som farbrodrens, den fodde ingen forlagenhetens rod- 

 nad pa hennes kind, den skulle ej misstyda ett ynnestbevis, 

 som hade sin grund i den hogsta beundran. 



