40 



liar rummelmedel for ett belt ar. Fy, tusan, hvad gar at 

 <lig, galnpanna? Du ser ut sa torr som en soltorkad gadda! 

 Horen pa J hjeltar och riddersman, skola vi oppna bans 

 kakar med karlekens orama vald, och lata Sancta Cecilia, 

 liksom Abedissan i Robert, i sin mest tjusande nattkostym, 

 halla brorsdelen af var bal i hans sandoken till strupe? 



Bravo! Bravo! Hvar ar Sancta Cecilia? Kypare, hit 

 med Cecilia! 



Men Rolf reste sig upp med beslutsam hallning, hans 

 skulderbreda brost ingaf aktning hos den modigaste. Han 

 lat en blixt fran sitt morka oga ljunga ofver det tata ledet, 

 som narmade sig. Sesa, go' vanner, ingen sadan lek, ty 

 da tar jag i pa allvar. Lat mig ga tillbaka in till mig, jag 

 passar inte mera som gast i er glada krets. 



Ah, gubevars, for att vi skulle vara sa ohofliga vardar. 

 Nej, lat Saul sitta ensam en stund i morkret och manskenet, 

 sa trangtar han nog suart till ljuset och vanskapeu. Nej, 

 kom, gossar, lat oss ta balen och armstakarna, och i pro- 

 cession gora en visit hos Alexis P. der snedt ofver garden, 

 han ar nyss inkommen till staden, sa' Kallarmastarn, och 

 >bebor stora blaa salongen. Rolf Svartalf kan under tiden 

 fantisera pa pianot och componera ett ode ofver det festliga 

 lifvet har snedt emot. Alia horsammade jublande denna ord- 

 torandens uppmaning, och ung Skoglar erbjod sig att bli 

 den Atlas, som skulle bara basta halfvan af himlen. Den 

 dyrbara ostindiska balen sattes pa hans hufvud, sex af ung- 

 herrarne togo hvar sin armstake, och sa bar det af med 

 siillskapet. Men redan vid Skoglars forsta svigtande steg 

 ofver troskeln slog en valdig vlg fran det rod a vinhafvet 

 ofver hans rygg och skuldror, och ogonblicket derefter lag 

 det Hindostanska masterstycket i tusen bitar pa golfvet. Ett 

 ^skallande skratt forkunnade nederlaget for den nagot mod- 

 fallde Atlas, men snart fortsatte Bottenopparna sitt bacha- 



