32 



vilda skogen, an for att profva en flygmachin eller en simm- 

 apparat af bans egen uppfinning. Med ett ord, vid fjorton 

 ars alder hade Eolf kunskaper som manga vid aderton ar> 

 men ocksa flera logner pa sitt samvete an mangen gubbe 

 vid grafvens badd. I musik och i teckningskonst visade 

 ban forvanande anlag, och idkade en ordentlig grosshandel 

 med karrikaturer b'fver sina larare. 



Fosterfadren blundade for hans snedsprang, och jublade 

 tit hans manga snilledrag. Nar tiden plojt forstandets aker. 

 mir ynglingen star fullfjadrad for sin flygt ut i lifvet, da 

 torst ar stunden inne, att i hans sjal pa allvar utsa sede- 

 larans fron; hos barnet hamma cle blott naturanlagens fria ut- 

 veckling.w Med detta valsprak, och i denna forsatliga jord- 

 man planterade brukspatron den omtaligaste af alia planter 

 en menniskosjal. 



Plotsligen forsvann Eolf en dag vid femton ar, just da 

 ban stod fardig att taga sin studentexamen. Ett bref till 

 Mathias underriittade denne om att Eolf tagit hyra som 

 simpel matros. Han ville profva lifvet med egna krafter 

 och utan stod och hjelp af nagon dodlig, ban ville se verl- 

 dens aflagsnaste delar, utan att betunga sin adle fosterfar 

 med ytterligare uppofiringar. Han skulle aterkomma om 

 fyra ar som en dugtig sjoman, riktad med guld och erfa- 

 renhet, och ban skulle da ha gjort sig vardig sin adla 

 fars forlatelse, hans aktning och hans karlek. 



Mathias trostade sig smaningom ofver hjertestoten, och 

 sag i denna handling af Eolf ett drag af sjelfstandighet, som 

 i iortid skulle mogna honom till man. Men redan efter 

 nio manaders franvaro atervande Eolf, utblottad pa allt; 

 sedan ban ryrat fran fyra olika fartyg och i flera veckor 

 lefvat som flykting i Erasiliens skogar. 



Eolf idkade numera ioretradesvis den adla dagdrifvare- 

 konsten, penseln och crayongen kommo blott sallan i bans; 

 hand, boken hade icke mera nagra lockelser, och hans vis* 



