159 



v. Hartmansdorffs fall, men afven att i detta draga med sig 

 persoiiligheter af helt annan vigt. 



Fran den stund ban fick insteg i den hogre forvaltniH- 

 gen nyanserades markbart bans asigter: icke sa att forsta, 

 som skulle den konservativa grundtonen forsvunnit, men den 

 forut obemangda aristokratiska fargen ofvergick mer och mer 

 bjert i byrakratisk skiftning. Vppratthallandet af Adelns an- 

 seende, som ursprungligen legat honom foretradesvis om 

 hjertat, blef nu underordnadt bans nit for embetsmannamyn- 

 .dighetens interessen, och denfta halloing iakttog ban seder- 

 mera fortfarande till lifvets grans. 



Allestades Cram boll ban saledes majestatets helgd som 

 ett medusoehufvud mot irikast som gallde Konangens radgif- 

 vare, och i sin egenskap af t. f. Hofkansler foretog ban, 

 medelst idkeliga atal och tidningsindragningar, ett korstag 

 mot den nagelfarande pressen. Tryckfrihetskriget mellan 

 makten och iiitelligensen rackte fran forsta dagen v. Hart- 

 inansdorff fick sin band om uppsigten ofver den offentliga 

 yttranderatten i borjan af Mars 1838, till den sista, d. 2 No- 

 vember samma ar, da sedan det arets ryktbara handelser 

 mellankommit ~ ban aflagsnades fran Hofkanslersbefattnin- 

 gen ocb skickades som t. f. Landsbofding till Kalmar. Det 

 skedde pa foranstaltande af Kronprinsen, bvilken befarade 

 vador for dynasti och thron af den forbittrade sinnesstam- 

 ning, som v. Hartmansdorffs pressforfoljelser framkallade of- 

 ver allt i landet. 



Till President i Kammar-ratten utnamndes ban 1841, 

 ocb for bans noggrannhet och granskningsnit var ban nu 

 flyttad till en plats, som anstod bans lynne och fallenhet. 

 Detta blef bans sista befordran, afvensom den redan 1836 

 erhallna Nordstjerne-krarhanen det sista offentliga vedermale 

 ban atnjot af Kongl. nad. Af konung Oscar bugnades ban 

 aldrig med nagot yttre tecken af bevagenbet eller bagkomst 

 i sa vasendtlig man hade omstandigheterna forandrat sig! 



