162 



Tonkonsten agde i honom en varrn van och befordrare. 

 Han var en af Harinoniska Sallskapets stiftare och styres- 

 man och inkallades till ledamot af Musikaliska Akademien. 

 Storkansler i det rauntra och talrika Gillet Par Bricoll, som 

 nied musik och sang forskonar sina bachanaliska tidsfordrif, 

 firades der efter hans franfalie en sorgefest, som visade huru 

 djupt broderna kande derma forlust, och huru vardig han 

 varit att innehafva eri af det lysande Sallskapets heders- 

 poster. 



Anton Gabriel Gyldeustolpe. 



Lika seg i konservativa asigter sora von Hartmansdorff, 

 lika nitisk i deras forfaktande, bemodade sig dock Grefve 

 Anton Gabriel Gyldenstolpe (fodd 1801) fog a om att inympa 

 dem pa aiidra, annu mi rid re sokte han varfva anhangare for 

 att spela rollen af partichef. Han var i allt en man for sig, 

 klippi'ast i sin ofvertygelse, den han forsvarade med oppet 

 vizir hvarhelst och mot hvem som heist, obekymrad om den 

 misshagade Furstar eller det radande tankesattet. Sedan 

 han flera ar varit tjenstgorande kammarlierre hos Kroijpriri- 

 sen Oscar och tjenstforrattande chef for artilleri-staben, fran- 

 sade han sig deu forgyllda nyckeln da makten ville inverka 

 pa hans handlingssatt som riksdagsman, och sag sig, utan 

 kiagan och knot, men med bevarad sjelfstiindighet utesluten 

 fran utrnarkelsen att blifva Kabinetts-kammarherre hos Oscar, 

 vorden koiiung, samt en yngre officer foredragas till stabs- 

 chefsbefattningcn, under det han sjelf tradde tillbaka till ar- 

 tilleri-stabsofficer, bland hvilka han var den framste. Denna 

 i vara dagar icke alldeles variliga pa en gang standaktighet 

 och resignation tillskyndade honom allma'n aktning och adelns 

 tortroende att vara ordtorande i Bankens ofverstyrelse, hvil- 

 ket uppdrag han innehade annu vid sin dod. 



