164 



blef fangen och att ban for det forsta aretecknet pa sitt brost huf- 

 vudsakligen hade att tacka namnde grefvinnors entragna forord. 



Med jemnt och allvarligt lynne forenade Covet redbart 

 uppforande; aktningsvard i sitt enskildta lif, god kamrat och 

 nktad forman. Fast an tillika med sjotjensten anstalld vid 

 hofvet, stadnade han der vid Forste-kamraaijunkare-grade.u, 

 under det han vid flottan fortgick till hogsta chefsplatsen, 

 blef ContreAmiral 1815. vice Amiral 1827 och Amiral 1849. 

 Sexti ar forut hade han blifvit riddare af Svardsorden, fick 

 gula bandet 1821, krachan 1833 och bla bandet 1853. 

 Pa riddarhuset forblef han tyst ahorare till meningsstriderna, 

 men figurerade bestandigt pa ministerens vallistor till Naran- 

 der och forstarkta Utskott. Okonstlad, men stel i sitt va- 

 sende och foga meddelsam, om icke uti fortroligarc kretsar. 

 hade han en viss fornam hallning, som ej ilia anstod den 

 lioga aldern och de hoga samhallsvardigheterna. 



Den forsta vackelsen om alia jordiska formaners for- 

 ganglighet gaf honora, efter 40-arigt lyckligt aktenskap, hans 

 makas dod 1838, och vid 86 ars alder ledsagade han till 

 grafven sin enda son, som i flera afseenden utgjorde hans 

 andra jag, och i hvilken han icke utan anleclriing hoppacles 

 h'nna sina egna framgangar i lifvet fornyade, heist sonen re- 

 dan vid sin tidiga dod hunnit kommendor-kaptensgraden. 

 Men afven detta harda slag uthardade den aldrige fadren, 

 och bar sitt hufvud sedermera lika hogt som tillforene. Det 

 var forst nar han intriidt i det 89:de lefnadsaret, som 

 dodsengeln tradde ofver hans egen troskel, men utan sina 

 vanliga forelopare : plagor och haftiga sjukdomar. Med sta- 

 dig hand skref han sjelf nagra dagar forut till en person, 

 hos hvilken han ausag sig sta i forbinclelse, ett bjuclnings- 

 bref att bivista firandet af hans 88:de fodelsedag och 

 denna foregick blott ett par veckor den sista dagen i hans 

 lefnad (den 2? Januari 1857). 



