174 



des Doktor Pettersson till Pastor Primarius i Stockholm. 

 Delta var i mer an ett afseende bans kulminationspunkt: 

 det blef bans sista beibrdran och bans popularitat gick se- 

 dermera i bestandigt aftagande. Da han lemnade Jacobs 

 och Johannis forsamlingar, tillstallde dessa honom, tillika 

 med en lika hjertlig som smickrande skrifvelse, silfverpjeser 

 af hogt varde. Vid biskopsvalet i Lunds stift 1854 upp- 

 fordes han pa tredje forslagsrummet, men pa det sednare 

 1856 hann han ej, med 84 roster, till rum pa' forslaget. 

 Han tycktes mer och mer trottna i sitt kail, hvartill va- 

 sendtligen bidrog det sjuklighetsfro, som inom honom grodde 

 och som slutligen gaf honom sin bane nar det hunnit sin 

 fulla utveckling. Valviljan och tjenstaktigheten mot hvar 

 man forblefvo bos honom oforandrade, men arbets- och verk- 

 samhetsnitet aftynade smaningom. Nast Wallin torde knapt 

 nagon Stockholmsprest i sednare tider varit sa anlitad om 

 likpredikningar och minnestal som Pettersson. Deraf finnes 

 en myckenhet tryckta, alia vittnande om den latthet, hvar- 

 med han forfattade, och bans formaga att improvisera var 

 icke mind re. 



Dr. Pettersson var redan vid varens annalkande ar 1857 sa 

 sjuk, att det ansags som en sardeles lycka for bans familj, 

 om han kunde upplefva den presterliga nyarsdagen 1 Maj. 

 Hans plagor forlangdes likval till mot slutet af sommaren, 

 da han pa Lofons strand afsomnade deri 16 sistl. Augusti. 



Carl Hochschild. 



Friherre Carl Hochscbild, fodd 1785, den forste af sitt 

 namn pa riddarhuset, ar likval icke den forste af sin slagt, 

 som varit en man af betydenhet och inflytande. Johan Hen- 

 rik Hochschild bar, i Talmannens stalle, underskrifvit 1772 

 ars Eegeringsforra, och Magistratssekreteraren i Stockholm, 

 raed Forste Expeditions-Sekreterare-fullmakt, Rutger Fredrik 



