181 



for sig och det allmanna den ledighet, som rnilitaryrket i 

 fredstid frikostigt tillstadjer. Derom vittna bans djupsinniga, 

 af trycket utgifna, och afven genom det angenama framstall- 

 ningssattet lasvarda: Reflexioner ofver Svenska Armeens or- 

 ganisation^ ett arbete, som i ett land, der man mera an 

 i Sverige under dess sednare Eegeringar lagger sig vinning 

 om att uppsoka och anvanda formagor, bort berattiga ho- 

 nom till krigsportfoljen. Han fick i stallet Christianstads 

 Ian , under hvars forvaltning han gjorde sig fortjent af all- 

 man aktning, tillgifvenhet och fortroende. Vid alderdomens 

 annalkande drog han sig tillbaka i det enskildta lifvet, och 

 betalte i fjol vid 71 ars sin skatt at forgangelsen. 



Dit hafva dessa begge herrar atfoljts af skoldemarkena 

 for grefliga atten Puke och adliga von Eosen, som med dem 

 upphort att firinas bland de lefvandes antal. 



Daniel Andreas Joaehim liiller. 



Aret 1812, da Stralsund annu var Svenskt, foddes der 

 triidgardsmastaresonen Daniel Miiller, hvars fortjenster om 

 tradgardsskotseln gjort hans minne varderadt i hela landet. 

 Han hade i och for sitt yrke besokt flera orter i Tyskland 

 och Holland, innan han varen 1839, pa rekommendation af 

 en utlandsk professor, och forsedd med dennes utmarkt he- 

 drande vitsord, blef antagen som orangeur vid botaniska 

 tradgarden i Upsala. 1841 lemnade han denna befattning 

 och antogs till Svenska Tradgardsforeningeris Tradgards- 

 mastare i Stockholm. Alia som besokt denna anlaggning, 

 som var ny da den af Miiller emottogs och sa till sagandes 

 skapades, veta i hvilket bokstafligen blomstrande skick han 

 forsatte sa val tradgarden som dess skola. Under sommaren 

 1846 besokte han, pa konung Oscars bekostnad, Petersburg, 

 for att taga kannedom af det satt, hvarpa tradgardar der 

 skotas. Da emedlertid hans helsa borjade lida af de he- 







