113 



Disse Fjorde, som vi kunne kalde Hoved-Iisfjorde, ere i 

 Nordgranland 5, nemlig Jakobshavns-Iisfjorden ved Kolo- 

 nien Jakobshavn, lisfjorden bag Arveprindsens Eiland og 

 Kolonien Ritenbenk, 2 af Omenaks-Fjordens Forgrenin- 

 ger og endclig lisfjorden bag Oerne i det nordligste 

 eller Uperniviks Distrikt *). Fra disse Fjorde udgaae saa 

 godt som alle de store lisfjaslde, som Kysten af Nord- 

 Gronland frenibringer. Den faste lis, som fra Indlandet 

 skydes ned i det Inderste af disse Fjorde, kan betragtes som 

 en Plade paa over 1000 Fods Tykkelse; saa maagtig en 

 Masse, der tillige bestaaer af saa skjort et Materiale, kan 

 ikke skydes ned over Landet uden voldsomme Spaltninger; 

 dens Overflade viser sig derfor som et Hav med toppede 

 Bolger, der var stivnet midt under Bevaegelsen, og er 

 gjennemskaaren af dybe Revner; og paa Grund af den 

 Spending, som der stadig er i den hele Masse, og de der- 

 ved ideligen foranledigede Spaltninger, herer man, naar 

 man opholder sig i Nasrheden af slige Steder, ofte en 

 dyb, buldrende Lyd, der vedvarer, snart aftagende, snart 

 tiltagende, i 5 a 10 Minuter, og som synes at udbrede 

 sig vidt og bredt gjennem det Indre af hele den store 

 lisorken. Ikke destomindre vedligeholder den uhyrelis- 

 plade sin Sammenhaeng, idet den skydes ud over den 

 gamle Strandbred og saa langt ud i Ha vet, at 

 Vandet bliver dybt nok til at lefte den; da er 

 det, at dens yderste Rand, der ligesom halvt 

 sv0mmer i Vandfladen, begynder at miste sin Sammen- 

 haeng; foranlediget ved ydre, tilfaeldige Aarsager brister 

 den af og til; de umaadelige Brudstykker, som vi 

 have laert at kjende som lisflaslde, vaalte nu ud i Havet 

 og svomme afsted. Denne Swnderbrydning af den 



') See Kortet Tab. II. 



