107 



de Steder, hvor de a vies og transport eree ud i Havet, 

 og navnligen ere disse Steder i Regelen fjernede fra det 

 aabne Hav, hvor de Sofarende faerdes, og skjulte i de 

 indre Farvande bag 0er og Halvoer. De danske Kolo- 

 nier i Nordgronland ere maaskee de eneste Egne paa 

 Jorden, hvor Europaeere have fast Ophold i Naerheden 

 af lisfjorde (d. v. s. Fjorde, gjennem hvilke lisfjaelde pas- 

 sere ud i Havet), og hvor man derfor har den bedste 

 Leilighed til at efterspore deres Oprindelse og iagttage 

 de dertil knyttede, paa deres Viis hoist storartede Natur- 

 phaenomener. Men alligevel ere ogsaa her de Steder, 

 hvor lisfjasldene losrive sig fra den faste lis, som be- 

 daekker Landet, temmelig fj erne n ' a de beboede ydre 

 Kyster og af forskjellige Grunde vanskeligt tilgjsengelige. 

 Den af de Danske besatte Vestkyst af Gr0nland 

 udmaerker sig ligesom Kysten af Norge ved talrige og 

 dybe Indskjagringer af Havet, som danne Halvoer og 

 Oer, adskilte ved Fjorde og Sunde. Vi ville her kun 

 omtale den nordligste Deel, som ligger heelt inden- 

 for Polarkredsen , og hvis nordligste beboede Pladser 

 ligge omkring Kolonien Upernivik paa 73 N. B. Den 

 yderste Deel af denne Kyst er saa gjennemskaaren 

 af Fjorde og Sunde, at den danner et af Halvuer og 

 Oer sammensat Bielte af Yderland paa 10 a 20 Mi- 

 les Bredde. Da dettes Kyster i Regelen bestaae af 

 hoit Bjergland, smelte de, naar man betragter dem fra 

 Havet af, saaledes sammen for 0iet, at Indlobene til 

 Fjordene og Sundene forsvinde, og det samlede Fast- 

 land, der begynder 10 a 20 Mile laangere mod 0st, 

 skjules for JOiet. Naar man nu ved Sommertid berei- 

 ser disse Fjorde og Sunde og betragter Halvoernes 

 og 0ernes vidtudstrakte Kyster, langs hvilke Indbyggerne 



