96 



Udbrud i Aaret 1198. Den opstigende Svovlbrinte er 

 blandet med Vanddampe, som man fortaetter ved Kunst 

 for at benytte Vandet ved Svovlfabrikationen. Ved at 

 komme. i Beroring med fugtig Luft ved almindelig Varme 

 udskiller Svovlbrinten nemlig Svovl, der udfylder alle 

 Spalter og beklaeder Steenarterne med en hvidguul 

 Skorpe, men en Deel af den forener sig med Ilten i den 

 athmosphaeriske Luft til staerkt aetsende Syrer, der de- 

 componere Steenarterne og give Solfatarerne deres for- 

 vittrede Udseende. Indaandet i storre Maangde virker 

 Svovlbrinten draebende, hvorfor dette Slags Svovlgruber 

 ikkekunne drives til nogen stor Dybde. Lignende Solfatarer 

 forekomme i Venezuela og paa de vestindiske 0er, af 

 hvilke den paa St. Vincent isaer er maerkelig derved, at 

 den efter at vaere blevet til en Solfatare har havt et vul- 

 kansk Udbrud i Aaret 1812, der hele det forrige Aar 

 forberedtes ved mere end 200 Jordst0d, indtil endelig 

 Krateret aabnede sig, og et Damp- og Slaggeudbrud 

 paafulgte. 



Som den sidste Y tiring af den vulkanske Virksom- 

 hed optrasde Mofetterne eller Kulsyreudbruddene. I det 

 samme udslukte Vulkandistrict, i^de saakaldte phlegraeiske 

 Marker, hvor Solfatara findes, ligger ogsaa den bekjendte 

 Hundegrotte, paa hvis indadskraanende Gulv den tunge 

 Kulsyre danner et 2 3' hit Lag, saa at Mennesker 

 kunne gaae opreist der, medens Dyr, der ikke baare Ho- 

 vedet h0it, qvaeles. I det vulkanske Eifel ved Ehinen, 

 isser i Egnen om Laacherseen, ved Paderborn, i Au- 

 vergne og paa Java findes lignende Kulsyrekilder; paa 

 de forste Steder er Jorden ligesom gjennemhullet af dem, 

 paa det sidste have de tildeels givet Anledning til den 

 bekjendte Fortaelling om D0dens Dal, der er ^n lang- 



