95 



Aaret 1794 ct mcget staerkt Udbrtid, hvorved en Ild- 

 s0ile stccg op ledsaget af tykke Rogskyer, en under- 

 jordisk Torden og hcftige Jordskaclv mcerkcdes i 50 Mi- 

 les Afstand, og sex Dyndstromme, af hvilke een var 

 2,500' lang , styrtede ud af Kratermundingen. Naphta 

 spores ved alle disse Udbrud, men i de caspiske Dynd- 

 vulkaner spill er den en saa stor Eolle, at de snarere 

 kunne kaldes Kaphtavulkaner , thi de ende altid med et 

 Naphtaudbrud. Paa den Iille0 Tschelkin ved den 0st- 

 lige Bred af det caspiske Hav findes over 3,400 Naphta- 

 kilcler, hvoraf der haves en stor Indta3gt, og Kogsalt 

 ledsager disse ligesom de egenlige Dyndvulkaner i saa 

 stor Mamgde, at det senere ved at afsastte sig danner 

 betydelige Lag. Til dem slutte sig de velbekjendte 

 Udbrud af brasndbar Luft (Kulbrinte) ved Baku , hvis Udbrud af 

 sterste Str^mme af de ildtilbedende Parser ere blevne for- 

 enede i fire Hovedstromme, der holdes tamdte under Navn 

 af den store lid", medens ,,denlille lid" jevnligt udsluk- 

 kes af Regn og Snee. Selv disse have periodisk voldsomme 

 Udbrud. Skjondt nu alle disse i Storrelse ogProducter 

 fjerne sig betydeligt fra de egenlige Lavavulkaner , vise 

 dog de voldsomme periodiske Udbrud hen til en i Dy- 

 bet virkende faelleds Grundaarsag for dem alle, hvorfor 

 ogsaa den Omstamdighed taler, at de egenlige Vulkaner, 

 naar de nnerme sig Slutningen af deres Virksomhed, 

 gaae over til at blive Luftvulkaner, idet de deels ud- 

 stede Svovlbrinte, og man benaevner dem da Solfatarer, 

 deels betegne deres sidste vulkanske Stadium ved en 

 uhyr,e Udstromning af Kulsyre (Mofetter) fra Krater- 

 spalterne og deres naermeste Omegn. 



Ved den bekjendte Solfatara ved Puzzuoli i Naer- 

 heden af Neapel, som allerede Homer omtaler, er Kra- 

 terformen endnu tydelig, og Traditionerne tale om et 



