94 



Smaakegler, af hvilke de st0rste ere 3 4', de mindste 

 ofte kun et Par Linier hole og liver forsynet med en tragtformet 

 Fordybning. Grunden, hvorpaa disse Kegler staae, bestaaer 

 af en graa Leerart, der er sprukket i alle Retninger, og den 

 stierke Gyngen, man fornemmer, naar man gaaer hen 

 over den, viser tydeligt, at man befmder sig paa en 

 Skorpe af udtorret Leer, der daskker det vellingagtige 

 Dynd nedenunder, ligesom Grass- og Mostaeppet gjor 

 det i vore Mosegynger. Et saadant koldt, halvtflydende 

 Dynd stremmer ogsaa ud af de smaae Krateraabninger 

 i Keglerne, stiger indtil Keglens Rand og blaerer sig op 

 til en lille Boble, der brister med et Knald som naar 

 Proppen springer af en Flaske, hvorved det Dynd, der 

 danner Blaeren, kastes ud til alle Sider, medens Resten 

 synker ned i Krateret igjen for efter 2 3 Minuters For- 

 10b atter at komme tilsyne. Man har sect over 100 

 saadanne Kegler, men saavel deres Antal som deres Be- 

 liggenhed og St0rrelse ere meget foranderlige ; foruden 

 dem gives der ogsaa Huller af 1 eller 2 Tommers Gjen- 

 nemsnit, fyldte med smudsigt Saltvand, hvoraf der uop- 

 herligt opstiger Luftblasrer. I Regntiden forandres det 

 Hele til en eneste utilgaangelig, gaerende, halvflydende 

 Dyndmasse, og nu og da, isaer efter lange torre Som- 

 mere, finde heftige Udbrud Sted, der saette Beboerne 

 rundt om i Skrajk og ere ledsagede af Jordstod, der 

 maerkes i flere Miles Afstand. Luften, der stiger op af 

 de smaae Kratere, er ikke braendbar, hvilket derimod er 

 Tilfaeldet med den, der bryder ud af Dyndvulkanerne i 

 Modena og Parma og isa3r af dem paa Krimm og paa 

 den ligeoverfor Kertsch liggende Halvo Taman. Kuku- 

 Oba paa sidste Sted reiser sig som en regelmaessigt op- 

 8tigende ro L^er.kcglc ,til en Hoide af 260' og havde i 



