15 



deaux-Bnekkeneme o. s. v.) bleve udfyldte og i sig op- 

 toge Levningeme af Datidens Dyr, synes der allerede 

 at have levet et storre Antal Pattedyr i Europa. Til- 

 deels er det Ordenerne fra det foregaaende Afsnit, der 

 her fortsaette deres Tilvaerelse og Udvikling, tildeels kom- 

 me nye Pattedyrordener til, der ikke kjendes fra Palaeo- 

 theriernes og Anoplotheriernes Tid ; vi kjende saaledes 

 af miocene Pattedyr en enkelt Abe-Art, et Par Flagermus, 

 nogle Insectaedere ( Muldvarpe , Spidsmus , Pindsviin 

 o. s. v.), henved en Snees Rovdyr, nogle Sasler, Gnavere 



og Hvaler ; men hvad der 

 isaer fortjener vor Opmasrk- 

 somhed, ere de talrige 

 Drovtyggere , for- 

 | nemmelig af Hjorte- 

 slaagten, og Tykhu- 

 dere samt de med dem 

 saa naer beslaagtede S0- 

 k0er. Tykhudeme ere 



- . . . , ,,. A . . deels en Fortsaattelse af de 



Hovedskal af Dinotheriet 23 ), medHove- 



dets formodede Omrids og Snabelen, 3 eocene Grupper , men 



Omrids af den nulevende Dygong for at give en Fore stilling om 



Dinotheriets Legemsform, der udentvivl bar vaeret den samme, men 



med den ovenfor afbildede Form af Hovedet. 



S8 ) En GipsafstObning af Hovedskallen af dette Dyr sees i det kongel. 

 nnturhistoriske Miiseum i Stormgadcn ' i Kbhvn. 



