14 



nu levende Dyreskabning. De eocene Tapirer tilhere 



Slasgten P alas other i- 

 u m , der ganske har lig- 

 net de nulevende Tapi- 

 rer i Udseende og til- 

 deels i Storrelse, forsaa- 

 vidt Arterne i den Hen- 

 seende stode mellem He- 



stens og Harens; For- 



Omrids af en Palaeotherium-Art, som gk j ellen fra den t _ 



det af Skelettet at domme maa antages 



at have sect ud. Hge Tapirslsegt beroer 



kun paa et andet Antal af Fortaeer 32 ) og en noget for- 

 skjellig Form af Kindtasndernes Kroner -- Forhold, der 



1 det Hele ikke have meget at betyde hos Tykhu- 

 derne uden netop som bekvemme Slasgtskjendemaerker. 



Anoplotherierne op- 

 traede med en for Tyk- 

 hudere aldeles usaedvanlig, 

 fiin , smaekker og spin- 

 kelBygning; i Udseende 

 og Bevaegelser maae de 

 have havt meget tilfaelleds 

 Omrids af det slanke Anoplotherium. med Antiloperne, ligesom 

 (Anpolotherium gradle). hvilke de ogsaa kun havde 



2 Klove et Antal, der ellers aldrig findes hos Tyk- 

 hudeme. I Sterrelse vexlede Arterne mellem Harens 

 og islets. 



I det mellemste (miocene) Afsnit af Patte- 

 dyrenes Periode, under hvilket mangfoldige Bassins 

 i Tydskland og Frankrig (f. Ex. Wien-, Maynz-, Bour- 



vt ) nemlig 3 ligesom Bagtseerne, medens Tapirslscgten har 4 For- 

 og 3 Bagtseer. 



