10 



Lobet af Tertiaertiden har undergaaet , (og Plantever- 

 denens tilsvarende Forandringer ere ikke inindre), ville 

 vi faae et klarere, men just ikke noiagtigt, Begreb om 

 dens Varighed. De i denne Periode afsatte Jordlag 

 ere ofte Udfyldninger af Ferskvandsfordybninger, der ikke 

 stode i Forbindelse med hinanden, hvorfor de i dera op- 

 bevarede Dyre - og Plantelevninger, selv om de vare 

 samtidige, ikke ville stemme n0iere overeens end de 

 nuvaerende Beboere af to Ferskvande i Italien og Dan- 

 mark, f. Ex.; naar der altsaa i to tertia?re Jorddannelser 

 findes en noget forskjellig fossil Dyreverden, er det ikke 

 let at sige, om denne Forskjellighed hi drwrer fraForskjellen i 

 Stedetalene eller fra en Forskjel iTiden tillige. Deterderfor 

 meget vanskeligt at bestemme de tertisere Dyrelevningers 

 Samtldighed eller Aldersfolge. Imidlertid er man bleven 

 enig om at antage 3 Underafdelinger af Tertiaertiden og 

 dens Dannelser, nemlig den aeldste (eller eocene), den 

 mellemste (eller miocene) og den yngste (eller plio- 

 cene samtDiuvialperioden) tertirere Periode. MedHen- 

 syn til hver af disse mindre Tidsafsnit der iovrigt 

 endnu langt mindre maa tsenkes skarpt adskilte end 

 Jordens st0rre Tidsafsnit - - vilde vi mi deels have at 

 betragte dens sreregne Pattedyrskabning, deels at under- 

 s0ge, hvorvidt dennes Fordeling paa Jordoverfladen stem- 

 mer med Lovene for Pattedyrenes na3rvasrende geogra- 

 phiske Udbredning. Dog kan det sidste Sporgsmaal 

 kun besvares tilfredsstillende for det yngste Tidsafsnits 

 Vedkommende , og selv den forste Undersogelse kan 

 kun med en vis Indskraenkning gjennemfores for de to 

 a3ldre Afsnit, da disses Jorddannelser saa godt som ene 

 kjendes fra Europa, hvorimod de saakaldte pliocene og 

 Diluvial- Dannelser med de i dem indeholdte talrige Dyre- 



