46 



hvert Spor af vulkansk Virksomhed, isser i Bjergene, 

 hvor voldsomme Haevninger og Spaltninger have aabnet 

 talrige Udveie for Vandet, som f. Ex. i Alperne, Pyre- 

 naeerne og Anderne. De gjennemlobe den hele Varme- 

 skala indtil Vandets Kogepunkt, ja overstige endog dette, 

 og optraede da som Dampkilder, Geisere, som man bar 

 kaldet dem efter den velbekjendte islandske Kilde. 



En saa udbredt Fremtoning kan ikke bave nogen 

 lokal Aarsag, universal i sin Characteer er den det ogsaa 

 i sit Ophav, og kan ikke hidmre fra Kulbrande eller 

 lignende partielle Aarsager. De varme Kilder tyde alt- 

 saa hen paa en indre Jordvarme, der langt overstiger 

 Vandets Kogepunkt. Antage vi, at den i de artesiske 

 Bronde fundne Tiltagen af 1 for hver 120' kun er den 

 normale for ringere Dybder, men at Stigningen af Var- 

 men bliver langsommere og langsommere , jo dybere vi 

 komme ned, saaledes som lagttagelserne i Borehullerne 

 og Forsogene med Afkolingen af gloende Kugler have 

 gjort det sandsynligt, saa vil Yandet kunne komme i 

 Kog i en Dybde af omtrent 2 til 3 Miil under Jord- 

 skorpen 10 ). Ud over denne Graendse er det formoden- 

 ligt ikke istand til at traenge; om den Varme, der her- 

 sker i storre Dybder, tie Kilderne stille, og vi vende os 

 nu til mere talende Beviser for en stigende Jordvarme, 

 til Vulkanerne, ved hvis Varmeudvikling vi her isa?r 

 skulle dvaele, idet vi forbeholde os Beskrivelsen af de 

 vulkanske Fremtoninger for en anden Gang. 



io ) Paa Grund af Trykket af den hcle overstaaende Vandmasse kan 

 Vandet i denne Dybde ikke komme i Kog, f0r det bar naaet 

 hen ved 400 Varme. 



