Om den indre Jordvarme, 



(Af C. Foyh, Cand. mag.) 



iSporgsmaalet om Jordens Dannelsesmaade og indre 

 Tilstand har til alle Tider beskasftiget Naturforskerne 

 og Naturplulosopherne. Ved det ringe Omfang af geo- 

 graphiske Kundskaber maatte i den seldste Tid de for- 

 skjellige Theorier bygges paa Kjendskaben til enkelte 

 Landstr0gs Naturfremtoninger, og medens saaledes Tha- 

 les, Pythagoras og Herodot ved Betragtningen af Nil- 

 deltaet lededes til den Anskuelse, at alt det Faste var 

 bundfaeldet af Vand og efterhaanden ved Fortsetning gaaet 

 over til at blive til de forskjellige Steenarter, der nu 

 sammensaette Jordskorpen, saa forte de mange varme 

 Kilder og vulkanske Udbrud paa Sicilien og de grasske 

 0er, de heftige Jordskaelv, Haevningen af Bjerge og 

 Dannelsen af nye 0er andre Nattirkyndige, som Zeno, 

 Empedocles og Strabo til den modsatte Overbeviisning, 

 at Jorden i sit Indre var ildflydende, og at det var II- 

 den fra det Indre, der havde haevet Fastlandene og for- 

 andret dens Overflade. Saaledes udvikledes tidligt en 

 neptunisk og en plutonisk Theori om Jordens Dannelse. 

 I det Kagnarok, der fulgte paa den klassiske Tidsalder, 

 forsvandt Geologien aldeles, og forst fra det 16de Aarhun- 

 drede af begyndte man atter at henvende Opmaerksom- 



