naeste Tidsafsnit at give Plads for andre, der atter, naar 

 dercs Tid var omme, bleve erstattede af et tredie Saet 

 Rigtignok kunne vi ligesaalidt angive, hvad det var for 

 en Naturvirksomhed, der draebte hine Skabelser, som 

 forklare os, hvordan det gik til med den asldste eller de 

 senere skabende Virksoinheder ; men i mange Tilfaelde 

 kunne vi paavise den Lov, der gaaer gjennem denne Ska- 

 belsernes Afl0sning af andre, og navnlig paavise en 

 bestemt Udvikling fra lavere, mere simpelt byg- 

 gede til h0iere, rigere begavede Vaasener, hvorhos 

 de lavere Grundformer dog bibeholdes, om end i en 

 noget forskjellig Indkla3dning , samtidig med at Skab- 

 ningen svinger sig op til et heiere Standpunkt. Det 

 er derfor ikke meget rimeligt, at en ny ,,Jordomvselt- 

 ning" skulde have afbrudt hver Skabelses Liv for at 

 sjette en ny istand til at begynde sandsynligere, at 

 Overgangen er skeet gradeviis, ogatAflosningen har fundet 

 Sted efterhaanden. Lidt efter lidt som visse Arter, Slaegter 

 ja endog hele Familier og Ordener d0de bort, efterat 

 have havt deres Betydning i Jordelivet , opkom der 

 nye, indtil efterhaanden hele Dyre- og Planteverdenens 

 Udseende og Sammensaetning var bleven en anden 

 med andre Ord : indtil Jorden befandt sig i et nyt Afsnit 

 af sin Udviklingshistorie. Paa den anden Side vil det 

 heller ikke kunne naegtes, at to Tidsrum og de i Lobet 

 af dem opstaaede Jorddannelser undertiden ere blevne 

 temmelig brat afskaarne fra hinanden ved en pludseligere 

 Forandring af alle Naturforhold. 



Man kunde maaskee haabe i Er fa ringer fra den 

 historiske Tid om enkelte Arters Bortgang 

 fra Jorden at faae nogle Vink om, hvordan det haen- 

 ger sammen med hin de skabte Vaeseners hemmelig- 



i* 



