Om Naturkraefternes qjensidiqe Forhold. 



tW V 



(Efter Helmholtz: 4< Ucber die Wexelwirkung der Naturkrafte".) 



(Ved Julius Thomsen.) 



I. 



j\] aturvidenskabernes hurtige Udvikling i Begyndelsen 

 af den nyere Tid udovede en maegtig Indflydelse paa de 

 praktiske Kunster , der have deres Rod i disse. For en 

 Deel geraadede imidlertid disse Kunster paa Afveie, 

 idet de, overraskede ved deres egen Fremgang, antoge 

 det for muligt at 10se enhver Opgave og derfor strar 

 kastede sig over de vanskeligste. Man vilde saaledes 

 efterligne Mennesker og Dyr ved mechaniske Figurer 

 og forfulgte dette Formaal med overordentlig Udholden- 

 hed. Vaucansons And, der kunde spise og fordoie, 

 Meisters Floitespiller med bevaegelige Fingre, en skri- 

 vende Dreng af den aeldrc og en Klaveerspillerinde af 

 den yngre Droz, hvilken sidste Figur besad den for Be- 

 gyndere almindelige Fell at folge Fingrenes Bevasgelse 

 med 0inene, men tillige saamegen Dannelse, at den efter 

 endt Spil reiste sig op for at gj0re Tilh0rerne en Com- 

 pliment, alle disse Figurer vakte med Rette Datidens 

 Forbauselse. Det kunde forekomme os ubegribeligt, at 

 saadanne Maend, der i Talent fuldkommen kunde maale 

 sig med Nutidens klogtigste Hoveder, anvendte en saa 

 overordentlig Tid og M0ie paa Fremstillingen af Auto- 

 mater, der for os kun baere Praeget af et storartet Lege- 



15* 



