123 



tilveirs la ), og den hele Bevaegekraft kan fwlgelig anvendes 

 paa den fremadskridende Bevsegelse ; deres Legemsform 14 ) 

 er en saadan, at Vandet let viger tilside for dem, og 

 Huden er glat og kun beklasdt med glatte Skjael, hverken 

 med Fjer eller Haar; den storste Deel af Muskelkraften 

 er henlagt i Halen, hvis kraftige Slag til Siden 15 ) drive 

 Fisken fremad med Pilens Hurtighed ; Lemmerne 16 ), der 

 blot skulle tjene til at holde Legemet i Ligevaegt og til 

 at forandre dets Cours med, ere korte, men kunne spiles 

 ud og igjen foldes sammen ligesom en Vifte. 



Da Fiskene aande gjennem Vandet, det vil 

 sige til Blodets Rensning kun kunne benytte den Smule 

 Iltluft, som udgj0r en Deel af den af Vandet opsugede 

 atmosphasriskeLuft 17 ), er deres Blod koldt 18 ), deres 



13 ) Bevsegelsen op og ned i Vaiidet understettes af den til Svemme- 

 blsere omdannede Lunge; ved at trykke den ind bliver Fisken 

 mindre, altsaa i Forhold til sin Masse tungere, og gaaer tilbunds; 

 ved at udvide den bliver den lettere og gaaer tilveirs. 



14 ) Der vsesentlig er den samrae som en Baads eller et Skibs og 

 gjentager sig hos Hvalerne og flere Vandindsekter. Men foniden 

 denne Fiskenes scedvanlige Legemsform (f. Ex. hos Aborre, Ma- 

 krel, Lax, Sild, Torsk, Skaller o. s. v.) kunne Fiskene vsere aale- 

 formige, baandformige (som en Kaardeklinge), skiveformige (Rok- 

 kerne), sammentrykte og tillige skjaeve (Flynderne), nnesten kugle- 

 runde (Pindsvinefiskene), 3- eller 5-kantede (Kufifertfiskene) o. 8. r. 



15 ) Som igjen forudssetter den store B0ielighed af Rygraden, der 

 opnaaes deels ved Fiskeknoglernes almindelige Bledhed, deels ved 

 Hvirvlernes sseregne Form (som mod hinanden vendte Timeglas) 

 og den mellem dem anbragte b!0de Brusk. 



I<J ) Nemlig Fiskenes Bryst- og Bugfinner, der jo hver bestaae af 

 et vifteformigt Knippe Straaler, der ere forbundne ved en tynd 

 Finnehud. 



") Derimod kunne Fiskene (med faae Undtagelser, see Anm. 58) 

 ikke aande umiddelbart i Luften, fordi Gjiellerne falde sammen 

 og terre ind. Naar Vandet i nogen Tid bar vaeret drekket af et 

 lislag, er Ilten i Vandet bleven forbrugt, og Fiskene udsatte for 

 atkveeles, hvorfor man hugger Vaager i Isen og tillige saa kan fange 



