127 



deres hele Bygning og alle deres Bevaegelsesredskaber 

 ere beregnede. Deres Liv hengaaer med at forfolgo 

 deres Bytte og selv at undgaae deres Forfolgere 26 ); det 

 bestemmer dem til at vailge deres Opholdssted og er 

 Grundtanken i Fiskenes Formforskjellighed og Hensigten 

 med den Smule Instinct eller de sseregne Kunstgreb, 

 som Naturen har tilstaaet enkelte Arter; Bredflabens 

 Angletraade 27 ), visse Fiskes Evne til pludselig at skyde 

 deres Snude frem 28 ), den Fa3rdighed, hvormed andre ved 

 at sproite med Vanddraaber vide at hente Inskterne ned 



26 ) De storre Fiske forfelge de mindre, og Fiskene forfelges igjen 

 af Fiskeorne, Suler, Maager og andre Fugle, der styrte sig ned 

 efter dem i Vandskorpen, medens de Vandfugle, der ere dygtige 

 Svemmere, f. Ex. Skarver, Alker, Lommer og Fiskesender hente 

 dem op fra Bunden eller indhente ^lem, naar de flygte gjennem 

 Vandet. Saler, Delphiner og Hvaler opsluge Havfiskene i Tusind- 

 viis, medens Odderne efterstrcebe dem, der leve i det ferske Vand. 



* 7 ) Bredflahen eller Havtasken er en stor Fisk (1 a 3' lang) af 

 et ganske mrerkeligt Udseende omtrent som en ksempemaesig 

 Haletudse der ogsaa traeffes ved vore Kyster. Den har paa 

 Hovedet 3 lange Finnestraaler uden Finnehud men med en Hud- 

 lap paa Enden, som kunne reises op og laegges ned igjen. Fra gam- 

 mel Tid af har den Ord for at benytto saavel dem som de dens 

 brede Gab omgivende Fryndser som Lokkemiddel for andre Fiske; 

 den skulde nemlig skjule sig i Sandet, saaat kun lidt af hine 

 Traade og Fryndser stak frem og let vilde blive antagne for 

 Orme af Fiskene, der greb efter dem, men selv fandt D0den i 

 Havtaskens uhyre Svnelg. Men da dette Sagn ikke i den senere Tid 

 er bleven stadfocstet, fortjener det neppe ubetinget Tiltro. 



M ) De allerfleste Fiske kunne (som man f. Ex. kan overbevise sig 

 om paa Torsken og Aborren) skyde deres Overkjtebe noget 

 frem, da den med 2 bevuegelige Forlaengelser hviler paa Nsesen. 

 I de Tilfcelde, hvor disse Forlaengelser ere overmaade lange. for- 

 Icenges Snuden derved ganske betydeligt, og naar denne Beves- 

 gelse udfares hurtigt, overrumples det sorglese Dyr, der ei aner, 

 at Fjenden er saa naer. 



