128 



til sig i Vandet 29 ), selv de elektriske Fiskes frygtelige 

 Stod so ) have kun dette til 0iemed. 



Selv af Temperaturforandringerne lade 

 Fiskene sig ikke meget anfaBgte, deels fordi de 

 ere mindrc betydelige i det Element, de beboe, end i 

 vor Luftkreds, deels ogsaa fordi deres Legeme hurtig 

 antager den samme Varaiegrad, som Omgivelserne have, 

 saaat der ikke bliver nogen synderlig Modsastning mellem 

 en Kulde udenom dem og en Varme indeni dem. Der- 

 for er Aarstiden heller ikke saa ufravigelig en Eegel for 

 Fiskenes Yandringer og Forplantning som for Patte- 

 dyrenes og isjer for Fuglenes. Der er saaledes adskil- 

 lige Fiske, som lege orn Vinteren 81 ) ; det er om Efter- 

 aaret, at Slid en f. Ex. kommer til Kysterne forat skille 

 sig ved sine JEg eller ved sin befrugtende Mselkevasdske, 

 og det er netop i de nordlige Have, at Fiske - 

 klassen optrasder med den meest forbausende 

 Fylde, om ikke af After, saa dog af Individ er. 

 Intet andet Sted kan Havet op vise Noget, der kan sam- 



-) Nogle indiske Smaafiske, der udmserke sig ved en lang, tynd 

 Snude, nemlig Spr0itefisken og Snabelfisken, kunne spraite 

 Vanddraaber op i Lttften med en saadan Sikkerhed, at de i 3 

 Alens Afstand pille Insekterne ned i Vandet fra Planterue ved 

 Bredden. 



;JO ) De Fiske, der kunne give elektriske Stod, ere: *) den elektriske 

 Malle (1 a 2' lang) i Nilen og andre afrikanske Flodcr, 2 ) den 

 saakaldte elektriske ,,Aal u (over5'lang) i Sydamerikas Floder 

 og 3 )deelektriskeRokke-Arter (hoist 4' lange) iMiddelhavet og 

 de indiske Have. Dcres meget nerverige ,, elektriske Batterier" 

 ligge hos den forste paa Siderne af Kroppen, hos den anden i 

 Halen, hos den tredie Gruppe paa Siderne af Hovedet. Den 

 elektriske ,,Aals" Sted ere stnerke nok til at bedeve en Hest eller 

 Mand, saaat de drukne. Smlgn. Humboldt, Ansichtcn der Natur, 

 2d. Udg. I, S. 32. 



*') F. Ex. Laxe- og Torskefiskene, 



