138 



taenke sig trukken gjennem dens Poler og dens Midtpunkt ; 

 paa Grund af denne Orndreining straeber altsaa ethvert 

 Legeme paa Jordens Overflade at fjerne sig Ira denne, 

 og da Stederne under yEkvator ere laangst fjernede fra 

 det Midtpunkt, hvorom de dreie sig, er denne Straben 

 staerkest der. Var der nu Intet, som modvirkede denne 

 midtpunktflyende Kraft paa samme Maade, som Snoren 

 i det anf0rte Exerapel holder Stenen tilbage, vilde Van- 

 det f0rst hasve sig under JEkvator og derpaa kastes 

 bort fra Jorden, og saaledes vilde det blive ved, alt som 

 Vandet fra Syd og Nord s0gte hen til ./Ekvator, indtil 

 Jorden var bleven lige saa t0r og 0de og uskikket til 

 Bolig for nogensomhelst Plante eller Dyr, som den 

 luft- og vandlose Maane er det. Men Tyngden er 

 atter her Baandet, der binder Vandet til Jorden, den 

 drager det staerkere til sig, end den midtpunktflyende 

 Kraft s0ger at fjerne det, og her som overalt i Naturen 

 gjaelder den Stserkeres Ret. 



Da Tyngden s0ger at drage alle Legemer ind imod 

 Jorden, maae disse altsaa saettes i Bevaegelse i Retnin- 

 gen indad mod Jorden, forsaavidt ikke nogen anden 

 staerkere Kraft trader hindrende imellem; med andre 

 Ord: ethvert Legeme, som ikke er underst0ttet, 

 ma a falde. Er Legemet understottet , ud0ver Tyng- 

 den igjennem Legemet et Tryk paa Understotningen, ct 

 Tryk, som er i samme Forhold staerkere, som Lege- 

 met indeholder mere Masse eller flere legemlige Dele. 

 Det er dette Tryk, som vi kalde Legemets Vaegt. 

 Er det stajrkere end den Modstand, Understotningens 

 Sammenhasngskraft saetter imod det, vil Tyngden seire, 

 Understotningen senderbrydes og Legemet falde. I det 

 modsatte Tilfaelde kan der vel ikke fremkomine nogen 



